EN SPORVOGN TIL BEGJÆR
Trenger du hjelp?
De sa jeg skulle ta en trikk som het Begjær-
- så bytte til en som het Kirkegård-
- og ta den seks kvarter og gå av på Elysian Fields.
Der er den.
BEGJÆR
Mange takk.
Lafayette biljard.
Da han kom hjem, ventet hun.
Har aldri hørt noe lignende.
Hva er det? Har du gått deg bort?
Jeg ser etter Elysian Fields.
Dette er Elysian Fields. Hvilket nummer?
642.
Da trenger du ikke å lete lenger.
Jeg søker min søster, Stella DuBois. Jeg mener Mrs. Stanley Kowalski.
Ja, det er her, men hun har akkurat gått.
Ja?
- Kan hun bo her? - Hun bor nedenunder. Jeg oppe.
Å, er hun ute?
Så du den bowlinghallen oppe I gata?
- Jeg tror ikke det. - Der er hun, vennen.
Hun ser sin mann bowle.
Blanche!
Blanche, kjære!
- Stella. Å, Stella! - Blanche!
Kjære vene. La meg få se på deg. Ikke se på meg, Stella!
- Ikke I dette nådeløse lyset. - Fant du fram hjem til oss?
Hva gjør du der?
Aldri, I mine villeste drømmer kunne jeg forestille...
Bare Poe. Bare Edgar Allan Poe kunne rettferdiggjøre det.
Hva gjør du på det forferdelige stedet?
Hva er det jeg sier? Jeg mente det ikke.
Jeg ville være snill og si: "En så praktisk beliggenhet" og sånt.
- Du har ikke sagt et ord til meg. - Jeg har ikke kommet til.
- Så åpne opp din vakre munn. - Kom og hils på Stanley først.
- Nei, ikke nå. Ikke nå. - Bare si hei.
Å, hvilken av dem er han?
- Er det han som... - Han som ypper bråk.
Er han ikke råkjekk?
Stella, jeg kan ikke treffe ham nå. Ikke før jeg har badet og hvilt meg.
- Vil du ha noe å drikke? - Velsigne deg for initiativet.
Kjære vennen min.
Vil du ha litt brus?
Kjære. Brus?
Ikke med mine nerver. Whisky, takk.
Drue.
Du har ikke spurt hvorfor jeg sluttet på skolen før semesteret sluttet.
Jeg tenkte du skulle si det frivillig.
- Trodde du jeg fikk sparken? - Nei. Jeg trodde du hadde gitt deg.
Alt jeg har gjennomgått gjorde meg nervøs.
Jeg var på vanviddets rand, nesten.
Så Mr. Graves...
Mr. Graves er inspektør.
Takk. Han foreslo at jeg...
Jeg tar meg litt permisjon.
Jeg kunne ikke telegrafere alt det.
Dette skyller rett gjennom og føles deilig.
- Vil du ha en til? - En er nok.
Du har ikke sagt noe om utseendet mitt.
- Du ser godt ut. - Du er litt av en løgner.
Dagslyset har aldri skuet noe verre.
Men du... Du her lagt på deg litt. Ja.
Du er lubben som ei lita høne. Det kler deg.
Å, Blanche.
Ja, det gjør det. Du må bare tenke litt på hoftene.
Se nå på min figur.
Jeg har ikke gått opp et gram på ti år.
Jeg veier det samme som da du forlot Belle Reve.
Sommeren pappa døde... Og du forlot oss.
Det er utrolig hvor godt du ser ut, Blanche.
- Sikkert at du ikke vil ha en til? - Vel...
Kanskje bare en liten slurk.
Bare for å runde av. Ikke vær redd.
Søsteren din har ikke blitt forfylla.
Hun er bare oppskaket og varm og skitten og trøtt.
Kelner.
- Vil du ha det varmt? - Skåldende.
- Stella. - Hva er det?
Det er bare to rom. Hvor skal jeg være?
Du får ligge her.
Hva er dette for seng? En sammenleggbar?
- Kjennes den bra? - Flott, vennen.
Jeg liker ikke myke senger.
Stella, det er ingen dør mellom rommene, og Stanley...
- Er det anstendig? - Å, Stanley er polakk.
Å, ja. Bortimot irsk, eller?
Vel...
Jeg kjøpte noen pene klær for å treffe alle dine deilige venner i.
Vel...
Du synes nok ikke de er så deilige.
Jeg skal bruke dem uansett.
Du trodde vel at jeg skulle ta inn på et hotell.
Det holder jeg ikke ut. Jeg må være nære deg, Stella.
Jeg må være sammen med folk. Kan ikke være alene fordi...
Som du må ha sett...
Er jeg ikke særlig bra.
Du virker litt...
Tror du Stanley liker meg, eller er jeg bare en slektning på besøk?
Det klarer jeg ikke, Stella.
Dere vil like hverandre. Bare ikke sammenlign ham...
Å, var han offiser?
Stabssersjant I ingeniørkorpset. Fire medaljer.
Hadde ham dem på da dere møttes?
Jeg var ikke bare blindet av all messingen.
Å, jeg tenkte ikk...
Visse ting måtte jeg tilpasse meg til senere.
Som hans sivile bakgrunn.
Hvordan tok han at du sa jeg skulle komme?
- Han er ute en god del. - Reiser han?
Bra. Jeg mener, er det ikke?
Jeg holder knapt ut at han er borte en eneste natt.
Å, Stella.
Når han er borte en uke, blir jeg helt sprø.
- Vakkert. - Når han kommer tilbake-
- gråter jeg I fanget hans som en baby.
Det er vel det det innebærer å være forelsket.
Stella.
Jeg har ikke spurt deg om det du sikkert trodde-
- så du får vise forståelse for hva jeg skal si.
Hva da, Blanche?
Du vil bebreide meg. Jeg vet det.
Men tenk på at du stakk. Jeg ble igjen og kjempet.
Du kom til New Orleans for å finne deg selv.
Jeg ble på Belle Reve og prøvde å klare meg.
Jeg mener ikke dette på noen bebreidende måte.
- Men byrden lå på mine skuldre. - Jeg måtte ordne mitt eget liv.
Men du var den som overga Belle Reve, ikke jeg.
Jeg kjempet, blødde, og døde nesten for det.
Hold opp. Hva skjedde?
Jeg visste du skulle ta den innstillingen.
Om hva? Snille!
Tapet.
Belle Reve? Gikk det tap?
Ja, Stella.
Men hva skjedde?
- Du er meg en fin en. - Blanche.
Ikke stå der og beskyld meg for det.
- Jeg blir ikke I dette hus. - Blanche!
- Blanche. - Jeg, jeg tok slagene-
-mot ansiktet og kroppen.
All den døden. Den lange paraden til kirkegården.
Far, mor, Margaret... Den fryktelige måten...
Du kom bare hjem til begravelsene, Stella.
De er vakre sammenlignet med død.
Hvordan tror du all den sykdommen og døden ble betalt?
Død er kostbart, Stella.
Å jeg, med min sørgelige skolelønn...
Ja, beskyld meg.
Stå der og stirr på meg, og tro jeg lot stedet forsvinne.
Lot jeg det forsvinne? Hvor var du?
- Der inne med polakken din. - Blanche, stille. Det er nok.
- Stella. Gråter du? - Er det noe rart.
Vi spiller vel hos deg I morgen, Mitch?
Nei. Min mor er syk.
- Ålreit, ta med ølet. - Hold opp der nede.
Jeg lagde spagetti og spiste den selv.
Jeg har sagt flere ganger at vi spilte om Jacks øl.
Hva er så morsomt? Du ringte ikke overhodet.
Jeg sa det til frokost og ringte til lunsj.
Kom deg inn nå!
- Vil du ha det I avisene? - Jeg er trøtt av å jage deg.
Du må være Stanley.
Jeg er Blanche.
Å, du er Stellas søster.
Ja.
Heisan.
Ja, hvor er den lille dama?
På badet.
- Hvor kommer du fra, Blanche? - Hvordan, jeg...
Jeg bor I Auriol.
I Auriol. Auriol, hva?
Å ja. Auriol. Det er ikke mitt gebet.
Drikkevarene forsvinner fort I varmen.
- Vil du ha litt? - Nei, jeg rører det knapt.
Noen rører det knapt, men det rører dem ofte.
Jeg gjør det litt mer bekvemt. Skjorta klistrer...
Snille deg. Kom igjen.
Vær bekvem er mottoet der jeg kommer fra.
Mitt også. Det er vanskelig å se godt ut I varmen.
Jeg har ikke vasket eller pudret meg og her er du.
Vær forsiktig. Sitter du I våte plagg kan du bli forkjølet.
Særlig når du trener hardt, som med bowling.
- Du er læreren, er du ikke? - Jo.
- Hva underviser du I? - Engelsk.
Det var aldri yndlingfaget mitt.
- Hvor lenge blir du her? - Jeg vet ikke riktig enda.
Skal du klemme deg inn der?
Jeg tenkte det, om det ikke er for upraktisk for dere.
Bra.
Det er slitsomt å reise.
- Bare ta det med ro. - Hva var det?
Å, de kattene.
Hei, Stella. Har du sovnet der inne?
Jeg slår deg vel som uraffinert, hva?
Du vet, Stella har sagt en masse om deg.
Du har visst vært gift?
Jo.
Jeg var ung da.
Ja? Hva skjedde?
- Ja? Hva skjedde? - Gutten...
Gutten døde.
Jeg er redd jeg...
Jeg blir kvalm.
Fersk fisk! Fersk fisk!
- Virker som hun blir en stund. - Ja.
- Hei, Stan, spiller vi I kveld? - Ja.
Jeg tenkte at vi kanskje...
- Glem kanskje. Det er det samme. - Stanley!
- Hei, Steve. - Sett den ned.
- Skal jeg hente den andre? - Ja.
- Takk, elskede. - Stella?
- Ja? - Er Stanley tilbake med kofferten?
- Ja, Blanche. - Vennen...
- ...kan du ta ut det blå nettet? - Greit det, Blanche.
Det var så snilt av Stanley å hente kofferten.
Det gledet ham å gjøre det.
- Vi sees senere. - Ja vel. lkke glem det.
Jeg tar med Blanche på Galatoire på middag I kveld-
- og så på kino siden det er pokerkvelden din.
Hva med middagen min? Jeg skal ikke på Galatoire.
Jeg har ordnet noe til deg.
Jeg prøver å holde Blanche unna til dere er ferdige.
- Jeg vet ikke hvordan hun tar det. - Er det ikke flott?
Kan jeg få litt penger?
Hvor er hun nå?
Hun ligger I badet for å roe ned nervene.
Hun er forferdelig oppskaket.
For hva da?
Det har vært så mange prøvelser. Vi mistet Belle Reve.
Landstedet deres?
- Hvordan da? - Det måtte visst ofres.
Si noe pent til henne når hun kommer.
Og ikke nevn babyen.
Jeg har ikke sagt noe. Jeg venter til hun roer seg ned litt.
- Vær snill og forståelsesfull nå. - Ja vel.
Hun ventet ikke å finne oss på et sånt sted.
- Ok. - Jeg prøvde å pynte litt I brevene.
Beundre kjolen. Si hun ser vidunderlig ut.
Det er viktig for Blanche. Hennes lille svakhet.
Ok, kjære, jeg forstår poenget, men...
La oss gå tilbake til måten stedet forsvant på.
Å, ja.
Kunne jeg få vite litt mer om det?
Det er best å ikke snakke om det til hun roer seg ned.
Er det sånn det skal være? Søster Blanche må ikke forstyrres nå?
Du så hvordan hun var I går kveld.
Ja, det gjorde jeg. Nå, la meg se skjøtet.
Jeg har ikke sett noe.
Hva mener du? lngen dokumenter, kjøpekontrakt, eller noe sånt?
Det virker som det ikke ble solgt.
Hva skjedde da? Ren veldedighet?
- Hun kan høre deg. - Det spiller ingen rolle.
- Nå, la meg se papirene. - Det finnes ingen.
Hun viste meg ingen. Jeg bryr meg ikke om papir.
Hør her. Har du noen gang hørt om Napoleonkoden, Stella?
- Nei, det har jeg ikke. - Nei vel, da.
- La meg opplyse deg. - Ja?
Her I Louisiana har vi noe som kalles Napoleonkoden.
I følge den tilhører mannens eiendom kona og vice versa.
Kan du høre her.
La oss si at jeg hadde den eiendommen...
Det går helt rundt for meg.
Ja vel, ålreit, kjære.
Ok.
Vi venter til hun er klar og så skal jeg finne ut-
-om hun er inneforstått med den.
Å, Stanley, ikke vær toskete.
Det virker som om du har blitt snytt, og når det har skjedd-
- under Napoleonkoden, rammer det meg også. Jeg liker ikke å snytes.
Å, Stanley...
Du aner ikke hvor latterlig du er når du antyder at min søster-
- eller noe annet familiemedlem kan ha snytt noen.
Kom igjen, nå. Hvor er pengene om stedet ble solgt?
Ikke solgt. Mistet!
- Mistet. - Kom hit.
- Stanley. - Kan du ta en titt på dette?
- Skriver dette seg fra lærerlønnen? - Hysj.
Se på alle fjærene og pelsene hun kommer for å pynte seg med.
Hva er dette? Sikkert en riktig gullkjole.
Denne her. En reveboa?
- Stanley! - En genuin revepels en halvmil lang.
Hvor er gine rever?
Disse er buskete snøhvite. Intet mindre. Hvor er dine revepelser?
De er billige sommerpelser som Blanche har hatt lenge.
En bekjent av meg handler med sånt. Han kan foreta en vurdering.
Ikke vær idiotisk, Stanley.
Jeg kan vedde på at det er tusen dollar investert I disse greiene.
Hva er dette? En pirats skattekiste?
- Å, Stanley. Kan du...? - Det er perler, Stella. Massevis.
Er søsteren din en dykker?
Gullarmbånd. Hvor er dine perler og gullarmbånd?
Vær stille, Stanley.
Og her. Diamanter. En keiserinnes krone.
En bergkrystalltiara hun hadde på et kostymeball.
- Hva er bergkrystaller? - Nærmest glass.
Ja.
Jeg har en bekjent hos en gullsmed som skal vurdere de greiene.
- Her er plantasjekompisen din. - Du vet jeg... Dum og avskyelig.
Ligg unna dette før hun er ferdig på badet.
Kowalski og DuBois har ulike oppfatninger om dette.
Det har de, Gud skje lov. Jeg går ut.
Kom igjen.
Bli med meg ut mens Blanche kler på seg.
Siden når gir du meg ordre?
Skal du være her og fornærme henne?
Det kan du vedde på.
Hallo, Stanley.
Her er jeg, frisk og ren. Jeg føler meg som et nytt menneske.
Å, så bra da.
Kan du unnskylde meg mens jeg setter på den pene nye kjolen?
Kom igjen.
Takk.
Jeg forstår at det blir litt kortspill her I kveld, -
-men vi damer er ikke invitert.
Det er riktig.
Hvor...? Hvor er Stella?
Ute på gården.
Jeg skal be deg om en tjeneste om et øyeblikk.
Hva kan nå det være, lurer jeg på.
Noen knapper på ryggen.
Du kan komme.
Hvordan ser jeg ut?
Helt ålreit.
Takk. Nå til knappene.
Jeg kan ikke gjøre noe mer med dem.
Dere menn, med store klossete fingre.
- Kan jeg få et trekk av røyken din? - Ta deg en egen.
Takk. Det...
Det virker som om kofferten min har eksplodert.
Jeg og Stella hjalp deg å pakke opp.
Dere var virkelig raske og grundige.
Det virker som du har ranet Paris motbutikker, Blanche.
Klær er en pasjon.
Hva koster en pels som dette?
De var en gave fra en beundrer.
Han må beundre mye.
I ungdommen fortjente jeg beundring, men se på meg nå.
Kan du tenke deg at jeg en gang ble ansett som attraktiv?
Du ser helt grei ut.
- Jeg fisket etter et kompliment. - Jeg kjøper ikke sånt.
- Hva da? - Å gi komplimenter for utseende.
Har aldri truffet noen som ikke visste hun var pen uten at noen sa det.
Og noen tror seg ha mer enn de har.
Jeg var ute med ei som sa: "Jeg er av den glamorøse sorten."
Så jeg sa: "Og hva så?"
- Hva sa hun da? - Ingen ting.
- Hun stengte seg som en musling. - Tok romantikken slutt?
Det satte en stopper for samtalen, det var alt.
Visse menn er inntatt av disse Hollywood glamour greiene-
- og visse er ikke. - Du tilhører den andre kategorien.
- Det er riktig. - Jeg forstår ikke hva for en heks-
- som skulle kunne forhekse deg. - Riktig.
Du er enkel, likefrem og ærlig.
Nærmest på grensen til primitiv, ville jeg tro.
- For å vekke interesse hos deg... - Måtte dama legge kortene på bordet.
Jeg har aldri brydd meg om pregløse typer.
Det var derfor jeg sa til meg selv:
"Hun har giftet seg med en mann." Selvsagt.
- Det var alt jeg kunne... - Kutt ut det babbelet!
Stanley!
Bli med meg utenfor og la Blanche få kle på seg.
- Jeg er klar. - Så bli med utenfor.
Din søster og jeg snakker sammen.
Kan du stikke og kjøpe en sitroncola med knust is.
Kan du gjøre meg den tjenesten? Snille deg?
Ja vel.
Den stakkaren stod der ute og hørte på.
Hun forstår deg nok ikke like godt som jeg gjør.
Ja vel, Mr. Kowalski. La oss fortsette uten digresjoner.
Jeg er rede for å besvare alle spørsmål. Jeg har ingenting å skjule.
Hva er det?
Her I Louisiana har vi noe som kalles Napoleonkoden.
Den sier at alt som tilhører kona, tilhører mannen og vice versa.
Tenke seg til at du har juridiske kunnskaper.
Hadde du ikke vært min svigerinne, hadde jeg fått visse ideer om deg.
- Som hva da? - Ikke spill dum. Det vet du.
Ja vel. Kortene på bordet.
Jeg vet jeg bløffer en del. Kvinnesjarm består av 50 % illusjon.
Men når noe er viktig sier jeg sannheten.
Og sånn er den:
Jeg har aldri bedratt min søster, deg, eller noen annen I hele mitt liv.
- Hvor er dokumentene, I kofferten? - Alt jeg eier er der.
Hva tror du? Hva er bakerst I den guttehjernen?
Jeg gjør det. Det er raskere og enklere.
- Jeg har papirer I denne blikkboksen. - Hva er det under der?
Det er kjærlighetsbrev. Gulnede av elde, alle fra en gutt.
- Gi meg dem. - Jeg må få ta en titt.
- Dine hender krenker dem. - Glem det der.
Siden du har rørt dem, så brenner jeg dem.
Hva er det?
Dikt av en død gutt.
Jeg skadet ham, som du gjerne vil skade meg. Men du kan ikke.
Jeg er ikke ung og sårbar lenger, men min unge mann var, og jeg...
Glem det.
Bare gi meg dem.
Takk.
Hva mener du med å ville brenne dem?
Jeg er lei meg.
Jeg må ha mistet hodet et øyeblikk.
Alle har noe de ikke vil la andre berøre for...
Deres intimitet.
Ambler og Ambler.
Crabtree.
- Mer Ambler og Ambler. - Hva er Ambler og Ambler?
Et firma som gir lån på stedet.
- Det ble tapt I pantegjeld. - Det må ha vært det.
Jeg vil ikke ha noen om, eller men. Hvor er resten av dem?
Det er tusenvis som går hundrevis av år tilbake angående Belle Reve-
- som bit etter bit ble byttet ut med storslagen rangel-
- av lettsindige bestefedre, for å si det mildt.
Til endelig, alt som var igjen... Og Stella kan bekrefte det.
...var selve huset.
Og rundt 8 hektar mark, inkludert en gravplass-
- der nå alle, bortsett fra Stella og jeg hviler.
Her er de, alle papirene.
Jeg donerer dem. Ta og les grundig gjennom dem.
Det passer virkelig at Belle Reve til slutt-
- skal bli denne haugen gamle papirer I dine store, praktiske hender.
Når kommer Stella tilbake med colaen?
Jeg har en juristbekjent. Vi finner ut av dette.
Gi ham aspirin samtidig.
I følge Napoleonkoden må en mann engasjere seg I konas anliggender.
Og særlig nå når hun skal ha barn.
Stella?
Skal Stella ha barn?
Det visste jeg ikke.
Stella.
Å, Stella, vennen min. Så vidunderlig å få barn.
Alt er I orden.
Vi gjennomdrøftet det.
Jeg er litt skjelven, men jeg tror det gikk bra.
Jeg lo og betraktet det hele som en spøk.
Kalte ham en liten gutt og flørtet. Vær så god.
Jeg flørtet med mannen din, Stella.
Folk kommer til pokerkvelden.
- Hei, Stella. - Hei, Steve.
Synd han gjorde det mot deg.
Han er nok ikke typen som lokkes av sjasminparfyme.
Kanskje vi bør blande blod med ham nå som vi har mistet Belle Reve-
- og må fortsette uten stedet som beskyttelse.
Å, så vakker himmelen er.
Jeg skulle reist med en rakett som aldri kom ned igjen.
Hvor skal vi gå nå, Stella?
Denne her?
Nei, vennen, denne veien.
Den blinde leder den blinde.
Varme pølser!
Går du opp og ber henne kutte ut det der?
Går jeg opp, kommer jeg ikke ned igjen. Glem det.
Husker du da hun helte kokende vann gjennom sprekkene I gulvet?
Jeg må gå hjem snart.
- Hva byr du? - Nei, jeg er ute.
Hver gang du vinner en stor pott, gir du deg.
Min syke mor får ikke sove før jeg kommer hjem.
Hva sier du?
Jeg skal vaske opp.
- Stella? - Ja, Eunice?
Si til dem at kjelen står på ovnen.
Jeg skal få dem til å slutte.
- Hva mente hun med det? - Hun heller vann gjennom sprekkene.
Stella, vent. Jeg må pudre meg.
Jeg føler meg så varm og utkjørt.
- Ser jeg bedre ut? - Duggfrisk som en tusenfryd.
En som er plukket for noen dager siden.
Kan ikke noen gå til Chinaman's og hente en masse chop suey?
- Jeg taper og du vil spise. - Så dere gutta holder på fremdeles.
- Hvor har dere vært? - Blanche og jeg var på kino.
Blanche, dette er Mr. Gonzalez og Mr. Hubbell.
Hvordan står det til? Bare bli sittende.
Ikke vær redd, ingen reiser seg her.
- Poker er spennende. Kan jeg se på? - Nei.
Kan ikke dere kvinner gå opp til Eunice?
- Hvor lenge skal dere fortsette? - Til vi er ferdige.
Dere burde gi dere etter neste hånd.
- Gå opp til Eunice. - Hei, det er frakken min.
Det var ikke gøy, Stanley.
Jeg blir så sint når han gjør sånt foran andre.
- Jeg tar et bad. - Nå igjen?
Jeg er en eneste nerveknute. Er badet opptatt?
Jeg vet ikke.
- Å, god kveld. - Hallo.
Blanche, dette er Harold Mitchell.
- Dette er min søster, Blanche DuBois. - Står til.
- Hvordan har de det, Miss DuBois. - Hvordan er det med din mor?
Omtrent uforandret, takk.
Hun satte pris på den vaniljekremen.
Å, unnskyld meg.
Unnskyld.
- Den der virker bedre enn de andre. - Gjør han?
- Han så litt følsom ut. - Moren hans er syk.
- Er han gift? - Nei.
- Er han en ulv? - Hva, Blanche.
- Nei, jeg tror ikke det. - Hva gjør han?
Han jobber på reservedelsavdelingen.
Anlegget som Stanley reiser til.
- Er det noe særlig? - Nei.
Stanley er den eneste som har sjanse for å få noen jobb.
Hei, Blanche. Du står I lyset.
Gjør jeg? Jøssenam.
Du burde se konene deres.
Det kan jeg tro. Store, kraftige saker, antar jeg.
Hun der ovenpå.
Vel, en natt...
Og murpussen...!
Hei, dere høner!
- Hold opp med den kaklinga. - Dere kan ikke høre oss.
Dere kan høre meg, og jeg ba dere om å tie stille.
Stella.
Dette er mitt hus og jeg snakker så mye jeg vil.
- Ikke begynn å krangle, Stella. - Han er halvfull.
Jeg kommer straks.
Hva sier du, Mitch?
Er du med, Mitch?
Nei, jeg passer.
Hvem skrudde på den der inne?
- Jeg. Gjør det noe? - Slå den av!
Kom igjen. La jentene få litt musikk.
Stanley!
Sånn går det. Jeg hørte ikke at du sa det!
- Sa jeg det ikke, Mitch? - Jeg hørte ikke.
Hva gjorde du?
Han så gjennom portieren.
- Det gjorde jeg ikke. - Vi skal spille.
Vi gir om igjen, spiller eller holder opp.
Jeg er ute.
Ålreit, denne omgangen blir som å spytte I havet.
Ja?
Hallo.
Unnskyld meg.
Gutteværelset er opptatt.
Å, unnskyld meg.
- Har du en røyk? - Ja visst.
For en... For en vakker eske.
- Sølv? - Ja.
Les inskripsjonen.
Å, er det det.
Jeg forstår ikke.
"Og om Gud vil...
...skal jeg elske eder høyere efter døden."
Det er fra favorittsonetten av Mrs. Browning.
- Kjenner du den. - Javisst.
Det er en historie forbundet med den.
Det høres romantisk ut.
Nei, det er temmelig trist. Jenta er død nå.
Hun var døende da hun gav meg den. En merkelig jente, veldig snill.
- Veldig... - Hun må ha vært veldig glad I deg.
Syke mennesker har slike dype, oppriktige forbindelser.
- Det skal være sikkert og visst. - Sorg er vel også oppriktig.
Det henter fram det I folk.
Det lille som er tilhører dem som kjenner sorgen.
- Du har nok rett I det. - Absolutt.
- Hei, Mitch! - Jeg er ute. Jeg snakker med Miss...?
DuBois.
Det er et fransk navn.
Det betyr skog og Blanche betyr hvit.
Så sammen blir det hvit skog, som en frukthage om våren.
Du kan huske det sånn... Om du vil.
Du er Stellas søster, ikke sant?
Ja. Stella er min dyrebare lillesøster.
Jeg kaller henne liten, selv om hun er noe eldre enn meg.
Bare litt. Mindre enn et år. Vil du hjelpe meg med noe?
Selvsagt. Hva da?
Jeg kjøpte denne yndige, lille papirlykten I en kinesisk butikk.
Kan du sette den over lyspæra?
Det vil glede meg.
Jeg holder ikke ut nakne lyspærer mer enn en uhøflig kommentar-
-eller en vulgær handling.
Vi må fortone oss som temmelig ubehøvlede.
Jeg er svært tilpasningsdyktig.
Det er en bra egenskap.
- Du er ikke...? - Gift?
Neida. Jeg er en gammel skolefrøken.
Du må være lærerinne, men du er ikke noen gammel frøken.
Takk for det, sir.
Jeg setter pris på ditt høysinn.
Så du driver med undervisning.
Ja.
- Ja. - Grunnskole eller videregående?
- Hei, Mitch! - Kommer!
Kjære vene, for en lungekapasitet.
På videregående I Auriol.
Hva underviser du I? Hvilket fag?
- Gjett. - Sikkert kunst eller musikk.
Men jeg kan selvsagt ta feil.
Kanskje aritmetikk.
Aldri aritmetikk, sir. Aldri aritmetikk.
Jeg kan ikke multiplikasjonstabeller. Neida.
Jeg underviser ulykkeligvis I engelsk.
Jeg forsøker å inngyte en gjeng pubertetsjenter-
- og lokale Romeoer ærbødighet for Hawthorne, Whitman og Poe.
Vedder på at visse interesserer seg mer for andre ting.
Du har så rett.
De verdsetter ikke sin litterære arv over alt annet.
Men de er snille-
- og om våren er det rørende å se dem oppdage kjærligheten-
- som om ingen hadde gjort det før.
- Beklager. Å, unnskyld meg. - Er du ferdig?
- Ja, det er jeg. - Vent, vent. Jeg skrur på radioen.
Sett på taklyset nå.
Se her.
Det er fortryllende.
- Tre kuler, Bartesam. - Straight! Jeg tok deg!
Stanley! Stanley! Hva gjør du med radioen?
Fyllik! Ditt fyllesvin!
- Kom dere ut! - Hei!
- Sett fart, ut med dere! - Hei!
La henne være!
Min søster er gravid!
Bli med opp til meg, vennen.
Skadet han deg, elskede søster?
Poker burde ikke spilles I et hus med kvinner.
- Ta det nå litt med ro? - Se opp.
Få ham inn I dusjen.
- Se opp. - Inn I dusjen, sa jeg!
Ålreit. Ta føttene hans!
Ta føttene, ta det med ro.
Kom igjen, gutt. Under her.
Kom igjen.
Under der.
Hvordan føles det, Stan?
Våkn opp, Stanley! Hei, Stanley!
- Vi burde få av ham klærne og... - Hei! Hva tror dere...!
Poker burde ikke spilles I et hus med kvinner!
Kom igjen!
- Hei! - Hvor er Steve? Kom.
Vent. Kom hit. Ta det med ro.
Stella.
Skatten?
Hei, Stella?
Hvor er du, skatten?
Stella?
Ungen min...
Du kan overnatte her, Stella. Blanche kan ta Steves plass.
Han kommer ikke hjem om han vet sitt eget beste.
Er ungen min der oppe? Jeg vil ha henne...
Hør her. Hun kommer ikke ned og ikke vil hun snakke med deg heller-
-så du kan like godt slutte å ringe!
Hei, Stella!
Slutt med den ulinga der nede og legg deg!
- Eunice, jeg vil ha jenta mi! - Hold kjeft!
- Vi tilkaller politiet. - Stella!
Du kan ikke slå en kvinne og så få henne tilbake.
Du skal ha barn.
Jeg håper de tauer deg inn, og bruker brannslangen på deg igjen!
- Jeg vil ha jenta mi! - Din drittsekk!
Hei, Stella!
Jeg hadde ikke blandet meg inn.
Ikke gå fra meg, ungen min.
Blanche, kom tilbake!
Miss DuBois?
Er det våpenhvile nå?
Hun løp ned og gikk inn sammen med ham.
- Sikkert. - Jeg er livredd.
Ikke vær redd. De er gale etter hverandre.
Synd dette måtte skje mens du er her.
Vold er så...
Sett deg ned og ta en røyk med meg.
Jeg er ikke passende kledd.
Det spiller ingen rolle rundt her.
Et så vakkert sølvetui.
Du fikk vel se inskripsjonen?
Jo.
Det er...
Det er så mye forvirring I verden.
Takk for at du er så snill.
Jeg behøver det nå.
Bananer!
Stella?
Stella. Elskede lillesøster.
Engelen. Hva er det med deg?
- Han dro? - Stan?
Kommer han tilbake?
- Han skal fikse bilen. - Hvordan det?
Jeg er ute av meg, Stella. Hvordan kunne du komme tilbake hit I går?
Snille deg. Han var from som et lam da jeg kom.
- Han er veldig skamfull. - Og da...
- Og da er alt som det skal? - Nei.
Stanley knuser alltid noe.
På bryllupsnatten, da vi kom hit, -
- tok han én av skoene mine og løp rundt og knuste lyspærer med den.
Hva gjorde han?
Han knuste alle pærene med skohælen.
Og du lot ham gjøre det? Verken løp eller skrek?
Jeg var nærmest fascinert.
Spiste Eunice og du frokost?
Tror du jeg ville ha frokost?
Du tar alt sammen så nøkternt, Stella.
Hva ellers?
Han skal få reparert radioen.
Den landet ikke på fortauet så bare ett rør ble knust.
Og du bare ler av det.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Ta deg sammen. Innse faktum.
Og hva går det ut på?
Etter min mening er du gift med en sinnssyk.
Jeg har planlagt å få oss begge bort herfra.
Du burde holde opp med å ta for gitt at jeg vil ut av noe.
Jeg antar at du husker såpass fra Belle Reve at du finner det-
- umulig å leve med dette stedet og pokeren.
- Du tar så mye for gitt. - Du kan ikke være helt ærlig.
- Nei? - Jeg forstår litt av det hele.
Du så ham I uniform først, en offiser, ikke her.
Jeg tror ikke det spiller noen rolle.
Det du snakker om er begjær. Kun rått begjær.
Navnet på den skrangletrikken som dundrer rundt I kvarteret.
Opp en gammel, trang gate og ned en annen.
Har du aldri tatt den?
Den tok meg hit.
Hvor jeg er uønsket... Og hvor jeg skammer meg over å være.
Synes du ikke din overlegenhet er litt feilrettet?
- En mann som det... - Jeg sa jeg elsker ham.
Jeg bever for deg, jeg bever!
- Hei, Stanley. - Hei.
Kan jeg snakke uten omsvøp?
Gjør det. Så direkte du bare vil.
Om du tilgir meg... Han er alminnelig.
Ja, jeg antar at han er det.
Antar?
Du kan vel ikke ha glemt så mye av vår oppvekst, Stella-
- at du bare antar at det er noen rest av dannelse I ham.
Å, du avskyr at jeg sier dette.
Bare si alt sammen, Blanche.
Han er som et dyr.
Med et dyrs levevaner.
Det er til og med noe umenneskelig over ham.
Tusenvis av år har gått like forbi og der er han, -
- Stanley Kowalski, steinaldermannen.
Drar byttet fra jungelen.
Og du står her og ventet på ham.
Han kanskje slår deg eller grynter og kysser deg.
Om da kyssing er oppdaget enda. Pokerkveld, kaller du det.
Apetreffet hans?
Kanskje vi er langt unna å være skapt I Guds avbilde.
Men, Stella, min søster, -
- verden har gått framover siden den gangen.
Som kunst, poesi og musikk.
I visse mennesker gror noen skjøre følelser-
- som vi må få til å vokse og holde fast ved-
- som lyset I tunnelen mot hva som komme skal.
Ikke hold deg til udyrene.
Hei, Stell?
- Mornsann. - Hei.
Er Blanche tilbake enda?
Ja, det er hun.
Hallo der, Blanche.
Du ser ut som om du har vært under bilen.
Reparatøren nede hos Fritz kunne ikke noe om akselfett.
Hei!
Ikke kast den der! Eunice!
Din hissige rødtopp!
Vil du leke med meg, skal jeg ta meg av deg!
Som jeg gav inn broren din!
Han slo meg! Jeg tilkaller politiet!
Noen av din søsters venner har holdt seg I byen.
Fikk Eunice tak I politiet?
- Nei, en drink på Four Deuces. - Klart mer praktisk.
Blanche har laget noen nye sengetepper, skatten.
Er hun her?
Hun gikk til Four Deuces.
Den udugelige, råtne...
Jeg finner ikke det andre skoparet, Stella.
Vi ryddet der inne.
Jeg skal hente dem.
Jeg finner ikke noe på denne skraphaugen lenger.
Stanley!
Hvilket tegn er du født I?
- Tegn? - Astrologisk tegn.
Du er sikkert en vær.
Væren er kraftfulle, dynamiske, de liker støy.
De liker å kaste rundt på saker.
Stanley ble født fem minutter etter jul.
Steinbukken, geita!
Du skulle vel ikke kjenne noen som heter Shaw?
Alle kjenner noen som heter det.
Denne noen tror han traff deg I Auriol.
Han må nok ha forvekslet deg med noen annen-
- fordi det var noen han traff på et hotell som heter Flamingo.
Ja, han må ha forvekslet meg med denne andre.
Hotell Flamingo er ikke noe sted jeg ville blitt sett på.
Så du kjenner til det?
Jeg har sett det og luktet det.
Du må ha vært nære om du kunne det.
Odøren av billig parfyme er gjennomtrengende.
Er greiene du bruker dyre?
40 cent grammet. Det er nesten tomt.
Bare et hint om du vil huske fødselsdagen min.
Han må nok ha forvekslet deg, men han er stadig vekk I Auriol-
- så han kan sjekke det og oppklare misforståelsen.
- Vi sees på Four Deuces. - Fortjener jeg ikke et kyss?
Nei, ikke foran din søster.
Ikke gråt. Jeg holder bare på med andre fordi jeg elsker deg, baby.
Ikke gråt.
Stella.
Er du redd for torden fremdeles?
Hva har du fått høre om meg?
Hva har folk sagt om meg?
Sagt?
Har du ikke hørt noe rått sladder?
Nei, Blanche. Selvfølgelig ikke.
Det var en god del prat I Auriol.
Folk prater, hvem bryr seg?
Jeg har ikke alltid vært så snill de siste årene, siden...
Siden Belle Reve forsvant gjennom fingrene mine.
Vennen, alle gjør ting...
Jeg var aldri hard og egennyttig nok.
Myke mennesker...
Myke mennesker må sote for hva de harde gjør, Stella.
Du må glitre og funkle.
Jeg vet ikke hvor mye lenger jeg kan spille rollen.
Det rekker ikke å være myk.
Du må være attraktiv også.
Og jeg...
Jeg blekner nå.
Hører du på meg?
Jeg hører aldri på deg når du er makaber.
Er den colaen til meg?
- Og ingen andre. - Du lille lam. Er det bare cola?
- Mener du at du vil sprite den opp? - Det har aldri skadet noen.
La meg gjøre det.
Du trenger ikke servere meg.
Jeg liker det, Blanche. Det gjør det mer som hjemme.
Jeg må innrømme at...
Jeg liker å bli oppvartet.
Blanche.
- Blanche, hva er det? - Du er så snill mot meg, og jeg...
- Blanche. - Jeg vet du misliker sentimentalitet, -
- men tro meg, jeg sier ikke alt jeg føler.
Jeg lover at jeg ikke skal bli lenge.
- Blanche. - Jeg skal dra. Snart.
Jeg vil ikke bli her til han kaster meg ut.
- Hold opp med det tøysepratet. - Ja vel.
Se hvor du heller!
Kjære vene.
Rett på den pene...
...rosa kjolen. - Her. Ta lommetørkleet.
- Tørk forsiktig. - Jeg skal det.
Forsiktig...
...forsiktig...
...forsiktig.
Ble det noen flekk?
Nei.
Ikke overhodet.
Det var jo flaks.
Hvorfor skriker du sånn?
Jeg visste ikke at jeg skrek.
Mitch...
Mitch kommer klokka sju.
Jeg er nok litt nervøs for det.
Han har bare fått et godnattkyss. Det er alt.
Jeg vil ha respekt. Og menn vil ikke ha noe de får for lett.
På den annen side, de mister lett interessen, særlig når jenta er mer...
Mer enn 30.
Da jeg nevnte ekteskap, glemte de til og med hvor jeg bodde, så...
Så derfor har jeg ikke sagt min riktige alder.
Hvorfor er du så opptatt av alderen din?
På grunn av de harde smellene forfengeligheten har påført meg.
Han tror jeg er prippen og korrekt, liksom.
Jeg vil overraske ham akkurat så mye at han vil ha meg.
Vennen... Vil du ha ham?
Jeg vil hvile meg.
Jeg vil puste rolig igjen.
Ja, jeg vil ha Mitch.
Desperat.
Bare tenk deg. Hender det kan jeg dra herfra-
-uten å ligge noen til last.
Det vil skje, Blanche.
Vil det?
Absolutt, vennen.
Bare ikke ta en drink til.
Hei, Steve! Eunice!
Stell!
Å, kom deg vekk! Kom deg vekk!
- Ikke vær sånn! - Å, du...!
- Heisann, skatten! - Slipp meg!
Å, jeg.
Kom inn.
Go' kvell, frue.
Vel, vel.
- Hva kan jeg gjøre for deg? - Jeg samler inn for Evening Star.
Jeg visste ikke at stjerner drev med innsamling.
Nei, det er en avis.
Jeg vet det.
Det var en dårlig spøk.
Vil du...? Vil du ha en drink?
Nei takk.
Nei, tusen takk. Jeg kan ikke drikke på arbeidet.
La meg nå se.
Nei. Jeg har ikke et øre.
Jeg er ikke husets frue. Jeg er søsteren fra Mississippi.
En av de fattige slektningene du har hørt snakk om.
Det er I orden, frue. Jeg kommer tilbake senere.
Hei.
Har du...?
- Har du fyr? - Ja visst.
- Denne virker ikke bestandig. - Den er humørsyk.
Takk.
Tusen takk.
Hei.
Hvor...?
Hvor mange er klokka?
18.45.
Så sent?
Liker du ikke disse lange, regnfulle kveldene I New Orleans-
-når en time ikke bare er en time, -
- men et lite stykke evighet sluppet I våre hender-
- uten at vi vet hva vi skal gjøre med det?
Du...
Du ble ikke våt?
Nei, frue. Jeg gikk innendørs.
I en butikk og fikk deg en brus.
- Sjokolade? - Nei, kirsebær.
- Kirsebær. - Kirsebær.
Jeg får vann I munnen.
Jeg får nok...
Unge mann.
Ung...
...ung...
...unge mann.
Har noen sagt at du ser ut som en ung prins fra Arabiske Netter?
Du gjør det, vennen min.
Kom hit.
Kom hit bort.
Jeg vil kysse deg kun en gang.
Mykt og forsiktig på munnen.
Spring I vei nå, fort.
Det hadde vært fint og beholdt deg, men jeg må være flink-
-og holde meg unna barn.
Nei, se her.
Min Rosenkavalier.
Bukk først.
Nå, présentez.
Heisan, Mitch.
Jeg er redd du ikke har hatt det særlig gøy, Blanche.
- Spolerte jeg det for deg. - Nei, det gjorde du ikke.
Jeg kunne ikke utnytte anledningen, det er alt.
Jeg har nok aldri prøvd så hardt å være glad og mislykkes så totalt.
Jeg får ti poeng for forsøket. Jeg prøvde I hvert fall.
Hallo, måne.
Jeg ser etter Sjustjernen og de Syv Søstre, -
- men de jentene er visst ikke ute I kveld.
Jo da, det er de.
Der er de, Gud velsigne dem.
Alle sammen, på vei hjem fra bridgekvelden sin.
Kan jeg få kysse deg?
Hvorfor spør du alltid om du får?
- Jeg vet ikke om du vil. - Hvorfor så tvilende?
Da jeg kysset deg ved sjøen...
Det var ikke kysset jeg hadde innvendinger mot.
Det var de andre små fortrolighetene jeg ikke ville oppmuntre.
Ikke at jeg tok dem ille opp. Absolutt ikke.
Jeg ble faktisk smigret over at du begjærte meg.
Men du vet godt at ei jente, alene I verden-
-må holde følelsene I styr-
- eller bli fortapt. - Fortapt?
Du er kanskje vant til den type jenter som liker å bli fortapt.
Jeg vil du skal være nøyaktig som du er-
- fordi jeg I all min erfaring ikke har møtt noen som deg.
Ler du av meg?
Nei.
Nei, vennen.
Jeg ler ikke av deg.
Kom an, la oss fullføre drinkene.
Du har vært så spent og høytidelig hele kvelden.
Det har vi begge vært.
Og I disse få gjenværende stundene av vårt samliv, -
-vil jeg skape joie de vivre.
Jeg tenner lyset.
Det er bra.
Vi skal være noen riktige bohemer.
Vi skal late som vi sitter på en kunstnerkafe på Paris venstre strand.
- Snakker du fransk? - Nei, det gjør jeg ikke.
Kan du ikke sette deg ned. Ta av frakken og løsne på snippen.
- Nei, jeg får nok ha den på. - Nei. Du skal ha det komfortabelt.
Nei, jeg svetter sånn. Skjorta klistrer seg fast.
Svette er sunt. Om folk ikke svettet, hadde de dødd på fem minutter.
For en fin frakk.
- Hva slags stoff er det? - Det kalles alpakka.
- Å, alpakka. - Det er en svært tynn alpakka.
- Å, tynn alpakka. - Ja.
Jeg svetter så lett I tykkere materiale, særlig om sommeren.
Og det kler meg ikke.
En kraftig bygget mann må være påpasselig så det ikke virker klumpet.
- Hvordan det. Du er ikke for tung. - Synes du ikke?
Du er ikke den finlemmede typen.
Du har kraftig benbygning og en påtagelig fysikk.
Tusen takk.
Til jul fikk jeg et medlemskort til New Orleans Sports Club.
- Så bra. - Det er den beste gaven jeg har fått.
Der holder jeg på med vekter og svømmer. Jeg holder meg I form.
Da jeg startet, var magen slapp, men nå er den hard.
Det er så hard at en kan slå meg uten at det gjør vondt.
Slå meg. Kom igjen. Slå.
Kom an.
- Jøje meg. - Ser du?
Blanche.
Gjett hvor mye jeg veier?
- I nærheten av 80 kilo. - Nei, gjett igjen.
- Mindre? - Nei, mer.
- Vel? - Jeg veier 94 kilo.
Jeg er 1,85 på strømpelesten, -
- uten sko. Og vekten er uten klær.
Noe så inspirerende.
Vekten min er kanskje ikke mye til samtaleemne.
Hva er din?
- Hva jeg veier? - Ja.
- Gjett. - La meg løfte deg.
Samson. Kom igjen, løft meg!
- Du er lett som ei fjær. - Du kan slippe meg fri nå.
Jeg sa la meg gå, sir.
Mitch, Mitch, vi er blant folk. Du må oppføre deg som en herre.
Bare slå til meg når jeg glemmer meg.
Det er ikke nødvendig. Du er en sann gentleman. En av de siste.
Du får ikke tro at jeg er streng eller gammel jomfruaktig-
- eller noe sånt. Det er bare det at...
Jeg har nok gammeldags ideal.
Hvor er Stanley og Stella I kveld?
De skulle visst på en midnattsforestilling.
Vi burde gå ut alle sammen en kveld.
Det kunne vært artig.
Hvorfor ikke?
Er du en gammel venn av Stanley?
Vi var I samme kompani.
- Han snakker vel åpent med deg. - Klart det.
Har han sagt noe om meg?
Ikke noe særlig.
Måten du sier det på, får meg til å tro noe annet.
Hvordan ville du beskrevet innstillingen hans til meg?
Hvorfor spør du om det?
Kommer dere ikke overens?
Hva tror du?
Jeg tror han ikke forstår deg.
Mildt sagt. Han må vel ha fortalt hvor mye han avskyr meg.
Jeg tror ikke han gjør det.
Han avskyr meg. Hvorfor skulle han ellers fornærme meg?
Det kan selvfølgelig handle om fiendtlighet på...
Kanskje han på noen merkelig måte...
Å tenke på det gjør meg...
- Blanche. - Ja, kjære?
- Kan jeg få stille deg et spørsmål? - Ja, hva da?
Hvor gammel er du?
Hvorfor vil du vite det?
Jeg nevnte deg for min mor og hun spurte.
- Snakket du om meg med din mor? - Ja.
Hvorfor?
Fordi jeg fortalte hvor hyggelig du var og at jeg likte deg.
Var du oppriktig da?
Det vet du.
Hvorfor ville din mor vite hvor gammel jeg er?
- Min mor er syk, og... - Så beklagelig. Er det alvorlig?
Hun har kanskje noen måneder igjen og er urolig for at jeg ikke har noen.
Hun vil se at jeg har slått meg til ro før hun...
Du elsker henne høyt, ikke sant?
Du vil bli ensom når hun dør?
Jeg vet hva det betyr.
Å være ensom?
Jeg elsket noen en gang.
Og jeg mistet ham.
Død?
Det var en gutt.
Bare en gutt, da jeg var en svært ung pike.
Jeg oppdaget det da jeg var seksten:
Kjærlighet.
Alt på en gang, og alt for...
...alt for fullkomment.
Det var som å få flombelyst noe som alltid hadde vært halvt I skygge.
Det er hvordan det rammet verden for meg.
Men jeg var uheldig.
Villedet.
Det var noe med den gutten.
Noe nervøst, bevende og uvisst.
Og jeg forsto ikke.
Forsto ikke hvordan han som skrev poesi-
- ikke så ut til å kunne gjøre noe annet.
Han mistet et antall jobber.
Han kom til meg for hjelp.
Jeg forsto ikke.
Jeg visste ikke noe bortsett fra at jeg elsket ham...
...noe uutholdelig.
Om natten lot jeg som jeg sov.
Jeg hørte ham gråte.
Gråte.
Som et fortapt barn.
Jeg forstår det ikke.
Nei.
Det gjorde ikke jeg heller.
Og det var derfor...
Jeg drepte ham.
Du...?
En natt...
...kjørte vi ut til et sted som het Moon Lake Casino.
Vi danset varsouviana.
Plutselig, midt I dansen, slet min ektefelle seg fra meg-
-og løp ut av casinoen.
Like etter... et skudd.
Jeg løp.
Alle gjorde det.
Alle løp mot det forferdelige I sjøenden.
Han hadde stukket en revolver I munnen. Og trukket av.
Det var fordi jeg på dansegulvet-
- ute av stand til å legge bånd på meg, hadde sagt:
"Du er svak.
Jeg har mistet respekten for deg.
Jeg forakter deg."
Og da ble søkelyset som var blitt vendt mot verden...
...skrudd av igjen.
Og aldri for et øyeblikk etterpå, har det vært noe sterkere lys enn...
Enn den gule lanternen.
Du trenger noen.
Det gjør jeg også.
Kan det bli oss to, Blanche?
Noen ganger...
...er Gud...
...så hurtig.
Vil du bråke med meg, så kom igjen! Slipp ham løs!
Hvem skal du drepe? Du forstår ikke engang når du blir advart.
Du trenger ikke å advare meg!
Kom igjen, her. Dere må jobbe her. Vi må gå.
Vi må tjene litt penger her.
Bare gift deg med henne, men vær rask.
Hun har vært I mitt hus I fem måneder og tiden er ute.
Hallo, Stanley.
Litt av en kanarifugl.
Ja vel.
Fortell meg stille hva du tror du har funnet ut om min søster.
Du vet at Blanche ikke er noe helgen.
Hva har du fått høre og fra hvem?
Du skulle ha hørt hva hun har slått I Mitch.
Materialforvalteren vår har reist gjennom Auriol I årevis.
Han vet alt om henne.
Det gjør alle andre I byen også.
Hun er like berømt I Auriol som om hun skulle ha vært presidenten-
- bortsett fra at hun ikke respekteres av noe parti.
Så hun flyttet til et andreklasses hotell som het Flamingo.
Det er fordelaktig siden de ikke-
- legger seg oppi gjestenes sosiale og private liv.
Flamingo er vant til det meste.
Men ledelsen var imponert over Dame Blanche.
De var faktisk så imponerte at de anmodet henne-
- om å levere inn nøkkelen for godt.
Og dette hadde skjedd noen uker før hun kom hit.
Jeg vet hvor opprørt dette gjør deg, vennen.
Men hør, hun duperte både deg og Mitch.
Rene påfunn. Ikke et ord var sannhet.
Hør her. Jeg har kontrollert alt sammen.
Problemet var at hun ikke kunne holde på I Auriol lenger-
-fordi de ble klar over det.
Etter to-tre dager går hun til neste.
Samme gamle spillet, samme gamle visa og samme gamle svindel.
Og etter hvert ble hun byoriginalet-
- som ikke bare var annerledes, men rent skvatt gæren.
Som bringer oss inn på løgn nummer to...
Stella.
Baby, nå...
Hun ble ikke sykemeldt på grunn av nervene.
Hun ble sparket ut før vårterminen var over.
Og jeg liker ikke å fortelle deg årsaken for det.
En 17-åring hun var involvert i.
Guttens far fikk vite det og kontaktet skoleinspektøren.
Og hun fikk nærmest hele byen mot seg.
- Stella! - Ja, Blanche?
Kan jeg få et håndkle til? Jeg har akkurat vasket håret.
Ja, vennen.
- Hva er det med deg? - Hva da?
Du har så merkelig ansiktsuttrykk.
Jeg er nok litt trøtt, det...
Du kan vel ta deg et bad når jeg er klar.
Hvor snart er det, Blanche?
Ikke så veldig lenge, forsett din sjel I tålmodighet.
Jeg er ikke bekymret for min sjel.
Nå?
Hvor mange lys blir det på kaka?
Jeg stoppet ved 25.
Venter du gjester?
Vi ba over Mitch.
Jeg tror ikke Mitch kommer I kveld.
Hvordan det?
Mitch er kompisen min. Vi var sammen I Ingeniørkompaniet.
Vi arbeider på samme fabrikken, er på samme bowlinglaget!
Stanley Kowalski, gjentok du hva den...?
Det kan du vedde på. Jeg hadde ikke hatt samvittighet-
- om jeg visste alt det og rammet min beste venn.
- Er Mitch ferdig med henne? - Jeg vet ikke, -
- men han er advart. - Mitch skulle gifte seg med henne!
Det gjør han ikke nå!
Han hopper ikke inn I en tank med haier.
- Hva skal hun gjøre? - Hun har framtiden foran seg.
Hva mener du?
Hei, du! Kanarifugl, kan du bli ferdig på badet!
Det føles så godt etter et langt, varmt bad.
Så deilig og avslappende.
- Er du, Blanche? - Ja. Så oppkvikket.
Et langt bad og en stor, kald drink-
- gir meg et helt nytt syn på tilværelsen.
Hva er I veien?
Hva har skjedd.
- Hva er det? - Ingen ting, Blanche.
Du lyver.
Noe har skjedd.
Stanley?
Fortell oss en vits, Stanley.
En artig liten historie som får oss til å le.
Hva er det? Alle er så stive.
Er det fordi jeg har fått meg kavaler?
Første gangen I min manneerfaring... Og jeg har hatt en del.
...som jeg har beilet til noen.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal ta det.
Fortell noe morsomt, Stanley.
Noe som kan hjelpe oss I gang.
Jeg trodde ikke du likte historiene, Blanche.
Når de er underholdende og ikke uanstendige.
Jeg kan ingen raffinerte nok for din smak.
Nei vel. Da skal jeg fortelle en.
Ja, fortell en, Blanche. Du kan jo så mange.
Nå, la meg se. Jeg må gjennomgå repertoaret.
Ja, jeg liker papegøyehistorier.
Gjør dere det? Denne er om den gamle frøkenen og papegøyen.
Hun hadde en papegøye som bannet så det lyste-
- og kunne flere slibrigheter enn Mr. Kowalski.
Den eneste måten å få den til å tie stille, var å dekke den til...
Det må være ovenpå.
Vel. den eneste måten å få den til å tie stille, var...
Kom igjen, Blanche.
Nei.
Jeg tror ikke at Mr. Kowalski vil more seg.
Mr. Kowalski er for opptatt av å være svinaktig til å tenke på noe annet.
Fjeset og fingrene dine er motbydelig møkkete.
Gå og vask deg og hjelp meg med bordet.
Dette er hvordan jeg skal ta av bordet.
Snakk aldri til meg på den måten.
Gris, polakk, motbydelig, vulgær, møkkete.
De ordene har kommet fra dere to litt vel ofte her.
Hvem tror dere at dere er? To dronninger?
Husk at Huey Long sa: Enhver mann er en konge, og jeg er kongen her.
Husk det.
Plassen min er ryddet nå. Skal jeg hjelpe deg med din?
Stella. Hva skjedde mens jeg badet?
- Hva sa han? - Ingenting. Ingenting, Blanche.
- Ikke noe om Mitch og meg. - Nei.
Du vet hvorfor Mitch ikke kom.
- Nei. - Jeg ringer ham.
- Ikke gjør det! - Jo. Jeg vil snakke med ham.
Det ville jeg ikke, Blanche.
Jeg må få en forklaring fra noen.
Jeg håper du er fornøyd.
Jeg har aldri hatt så vanskelig for å svelge mat I hele mitt liv-
- med den jentas ansikt og den tomme stolen.
Hallo? Jeg vil snakke med Mr. Mitchell, takk.
Jeg vil gjerne legge igjen et nummer.
- Kjære. - Tulane-4947.
Og si at det er viktig, takk.
Det vil ordne seg når hun har reist og du har fått barnet.
Alt vil bli som før igjen.
Husker du hvordan det var?
Det blir så fint med de kulørte lampene-
- og ingen søster som lurer bakom portierene.
Steve og Eunice.
Bli med inn igjen.
Blanche?
Blanche!
- Ja? - Å, kom igjen.
For noen kjempevakre lys. Ikke tenn dem, Stella.
- Det skal jeg visst. - Nei.
Du burde spare dem til babyens bursdager.
Jeg håper livet hans blir fullt av lys.
Og at øynene blir som lys... To blå lys...
Som omkranses av en hvit kake.
For en poesi.
Jeg burde ikke ha ringt ham.
Blanche! Du vet det er varmt her inne med dampen fra badet!
Jeg beklaget det tre ganger!
Jeg bader for nervenes skyld.
Hydroterapi heter det.
Din sunne polakk uten nerver I kroppen.
Hva vet vel du om angst?
Jeg er ikke polakk!
Folk fra Polen er ikke polakker!
Men jeg er 100 % amerikaner!
Født og oppvokst I det beste landet på planeten og er stolt av det!
- Kall meg aldri polakk! - Det er sikkert til meg!
Bare sitt. Jeg er ikke så sikker.
- Hallo. - Stanley?
- Ja, Mac. - Hør her, Stanley...
Bort med hendene, Stella. Hva er det med deg?
- Hvorfor ser du så medlidende ut? - Kan dere tie stille!
Nei, vi har ei bråkete dame her.
Jeg sa jeg ikke ville bowle på Rileys. Hadde litt problem der I forrige uke.
Jeg er lagkapteinen. Ja vel. Da skal vi ikke gå og bowle på Riley's.
Vi går på West Side eller på Gate. Vi sees.
Søster Blanche. Jeg har et lite fødselsdagsminne til deg.
Jeg håper du liker det.
- Det er en... - En bussbillett tilbake til Auriol.
Tirsdag.
Blanche.
Du trengte ikke å gjøre det.
Ikke glem alt jeg har forsaket for henne.
Du trengte ikke være så grusom mot en som er så alene.
- En fragil vare. - Hun er. Hun var.
Du kjente henne ikke som pike.
Ingen, ingen var så skjør og tillitsfull som henne.
Men folk som deg misbrukte henne og tvang henne til å endre seg.
- Skal du ut å bowle nå? - Det er riktig.
Det skal du ikke. Hvorfor gjorde du dette mot henne?
- Slipp meg. - Jeg vil vite hvorfor! Si det!
Slapp av litt!
Da vi først møttes, syntes du jeg var vanlig.
Så rett du hadde. Jeg var vanlig som møkk.
Du viste meg et bilde fra et sted med søyler-
- og jeg dro deg unna dem og du likte det.
Med alle de kulørte lampene.
Og var vi ikke lykkelige? Var ikke alt I orden til hun kom?
Hva? Var vi ikke lykkelige sammen? Var ikke alt I orden til hun kom hit?
Og blærete beskrev meg som en ape.
Stella?
Hva er I veien med deg?
Hva er det, skatten?
Har jeg skadet deg?
Hva er det, baby?
Ta meg til sykehuset.
Hvem er det?
Meg. Meg, Mitch.
Mitch.
Et øyeblikk, bare.
Kommer. Kommer.
Hallo, Mitch.
Jeg burde ikke slippe deg inn etter måten du behandlet meg på I kveld.
Så ekstremt uridderlig. Men, hallo, kjekken.
Jøssenam, for en kald skulder. For et besynderlig antrekk.
Du har ikke engang barbert deg.
Men jeg tilgir deg. Det er en lettelse å sees.
Du stoppet den polkalåten jeg hadde I hodet.
Har du opplevd det?
Selvfølgelig ikke, du har aldri hatt noe ille I holdet.
- Må den vifta stå på? - Nei.
- Jeg liker ikke vifter. - Da skrur vi den av.
Jeg er ikke noe for dem.
Vet ikke hva det finns å drikke. Har ikke etterforsket.
- Jeg vil ikke ha Stans brennevin. - Det er ikke hans!
Visse ting her er faktisk mine.
Hvordan har din mor det?
- Har hun det bra? - Hvordan det?
Noe er I veien med deg. Men blås I det.
Jeg krysseksaminerer ikke vitnet, later bare som jeg ikke merker noe.
Der er den musikken igjen.
Hva for en musikk?
Polkalåten de spilte da Allan...
Vent.
Der... skuddet.
Det stopper alltid etter det.
Ja.
Nå har den stoppet.
Er du skvatt gæren?
Jeg går og ser hva jeg kan finne...
Tilgi meg for ikke å være kledd. Jeg hadde gitt deg opp.
- Glemte du invitasjonen? - Jeg skulle ikke treffe deg mer.
Vent litt. Jeg hører ikke hva du sier.
Du snakker så sjelden at når du sier noe-
- vil jeg ikke gå glipp av en eneste stavelse.
Hva leter jeg etter her? Å, ja. Brennevinet.
Det har vært så mye, så jeg er litt gæren.
Her er det noe.
Southern Cheer.
Hva kan nå det være?
Ikke ha føttene på senga. Teppet er rent.
Dere gutter legger ikke merke til sånt.
- Jeg har gjort så mye her siden jeg... - Skal du ikke reise snart?
Jeg lurer på om den burde blandes ut litt.
Den er søt, forferdelig søt. Det er nok likør.
Ja, det er likør. Du liker det nok ikke, men prøv.
Kanskje du gjør det.
Jeg sa før at jeg ikke vil ha noe, og jeg mener det.
Han sier du har slikket det I deg hele sommeren.
Jeg senker meg ikke ned på et så lavt nivå av beskyldninger...
Hva tenker du på?
- Jeg ser noe I øynene dine. - Det er mørkt her.
Jeg liker mørket. Mørket virker trøstende.
Jeg har faktisk aldri sett deg I lyset.
Aldri om ettermiddagen.
- Vi møttes på fabrikken da. - Ikke på søndag ettermiddag!
Du vil aldri gå ut før 18, og da bare til dårlig opplyste steder.
En tvilsom mening I dette begriper jeg ikke.
Det betyr at jeg aldri har fått sett godt på deg.
- La oss skru på lyset. - Lys? Hvorfor det?
Dette her med papirgreia.
- Hvorfor vil du det? - Så jeg kan se deg, enkelt og greit.
- Du fornærmer meg vel ikke. - Nei, jeg er bare realistisk.
- Jeg vil ikke ha realisme, men magi. - Magi.
Ja, ja, magi.
Jeg vil formidle det. Jeg fordreier og lyver.
Jeg sier hva som burde vært sant. Er det synd, så la meg straffes.
Ikke skru på lyset!
Jeg bryr meg ikke om at du er eldre enn jeg trodde, -
-men alt det andre.
Hva med det sprøytet om at du er gammeldags-
- og all bløffen du har kjørt med hele sommeren.
Jeg visste du ikke var 16, men jeg var dum nok til å tro du var anstendig!
Hvem sa jeg ikke var det? Min elskede svoger?
- Og du trodde ham? - Nei!
Nei, først kalte jeg ham en løgner, men så kontrollerte jeg historien.
Jeg tok en rikstelefon til denne kjøpmannen I Auriol.
- Hvilken kjøpmann? - Kiefaber.
Kiefaber I Auriol. Jeg kjenner ham. Han plystret på meg.
Jeg satte ham på plass, nå finner han på ting om meg.
Bodde du ikke på hotell Flamingo?
Flamingo? Nei!
Tarantula het det.
- Hotellet het Tarantula Arms. - Tarantula Arms?
Ja, en stor edderkopp. Det var dit jeg tok ofrene mine.
Ja.
Jeg hadde mange møter med fremmede.
Etter Allans død var navnløse møter alt jeg fylte mitt tomme hjerte med.
Jeg tror det var panikk. Ren panikk-
- som drev meg fra den ene til den andre, for beskyttelse.
Her, der, og da. På de mest usannsynlige steder.
Selv til slutt en 17-åring. Men noen skrev til inspektøren:
"Denne kvinnen er moralsk upassende for sitt arbeide."
Sant?
Ja.
Upassende på noen måte uansett.
Så jeg kom hit. Kunne ikke dra noe annet sted.
Jeg var utslitt. Vet du hva det innebærer?
Min ungdom hadde forsvunnet ned I avløpet.
Så traffjeg deg.
Du sa du trengte noen.
Det gjorde jeg også.
Jeg takker Gud for deg.
Du virket vennlig.
Ei kløft... i verdens klippe der jeg kunne gjemme meg.
Men jeg antar at jeg spurte...
...håpet på for mye.
Kiefaber, Harris og Shaw har knyttet en gammel blikkboks til drakehalen.
Jeg trodde du var anstendig.
Anstendig?
Hva er anstendig?
En linje, eller gate, -
-men et menneskehjerte?
- Du løy for meg, Blanche. - Ikke si det.
- Løgner! Løgner! Tvers gjennom! - Aldri inni.
Jeg løy aldri I mitt hjerte!
Hva?
Fra utsiden.
Blomster. Blomster til den døde.
Nei.
Ikke nå.
Jeg bodde I et hus der døende gamle damer husket sine døde menn.
Smuldret sammen og svant hen.
Anger og beskyldninger.
"Om du hadde gjort dette, hadde det ikke kostet meg det."
Testament og andre ting, -
-som blodflekkede putevar.
Jeg pleide å sitte her og hun pleide å sitte der.
Og døden var like nære som du er nå.
Døden.
Det motsatte av begjær.
Så hvordan kunne du lure?
Hvordan kunne du virkelig lure?
Nære Belle Reve, før vi mistet det, var en militærleir med unge soldater.
På lørdag kveld gikk de til byen for å drikke seg fulle.
På tilbakeveien kunne de sjangle ut på plenen og rope:
Blanche.
Hva vil du?
Gift deg med meg, Mitch.
Nei, det vil jeg nok ikke lenger.
Ikke?
Nei. Du er ikke ren nok for å ta med til min mors hu...
Så gå da!
Kom deg ut herfra.
Fort, før jeg skriker.
Kom deg ut raskt før jeg begynner å skrike!
Skrik! Skrik!
Er du I orden, frue?
Hva er det, frue? Hva er det, frue?
- Hun er nok full. - Kan noen tilkalle politiet.
Her er politiet.
- Hva er det? Hva har skjedd? - Jeg vet ikke.
Dette er politiet. Lukk opp.
Lukk opp der inne.
Dette er politiet, lukk opp.
Hva er det? Er du skadet, frue?
Er du I orden?
Ja. Gå vekk.
- Gå. - Er du skadet?
- Er du I orden? - Jeg klarer meg.
Det er greit. Gå herfra.
Jeg klarer meg.
Jeg klarer meg. Jeg klarer meg.
Jøje meg. Har du hørt på maken.
Hva med en svømmetur ved det gamle steinbruddet I måneskinnet?
Om noen er edru nok til å kjøre.
Verdens beste måte å få stopp på surringen I hodet.
Men en må være forsiktig ute på dypet.
Slår en I en stein, kommer en ikke opp før I morgen.
Herregud. De spiller Goodnight, Ladies.
Kan jeg få hvile hodet mot din skulder?
Det føles så... trøstende.
Hei, Blanche.
- Hvordan er det med min søster? - Hun har det bra.
Og barnet?
Det kommer ikke før I morgen, så de sa jeg skulle hvile meg litt.
Innebærer det at vi er alene her?
Ja, nå er det bare vi to, Blanche.
Hvorfor har du på deg finstasen?
Det er riktig. Du gikk før telegrammet kom.
Fikk du et telegram?
Ja, fra en av mine gamle beundrere.
- Noe bra? - Jeg tror det. En invitasjon.
Til hva da?
Et yachtcruise I Karibien.
Har du sett?
Det var virkelig overraskende. Sånn rett ut av det blå.
Hvem sa du det var fra?
En gammel kavaler.
Han som gav deg de hvite reveboaene.
Shep Huntleigh.
Jeg hadde klubbnålen hans siste collegeåret.
Har ikke sett ham på lenge før dette telegrammet.
Problemet er klær.
Jeg lette I kofferten for å finne noe passende tropeantrekk.
Og fant en praktfull diamant tiara.
Dette gamle minnet? Det er bare bergkrystall.
Å, jeg trodde det var Tiffanys diamanter.
Uansett, jeg må underholdes stilfullt.
Det viser deg, Blanche, at du aldri vet hva som skjer.
Nå, når jeg trodde lykken begynte å svikte.
Så dukker denne Miami-millionæren opp.
Han er ikke fra Miami, men fra Dallas.
Bare han kommer fra noe sted.
Dra for gardinene før du kler av deg mer.
Nei, dette er alt jeg skal ta av meg nå.
Hei, Blanche, har du sett flaskeåpneren?
Jeg hadde en gang en fetter som kunne åpne ølflasker med tennene.
Det var alt han kunne. Han var bare en menneskelig flaskeåpner.
En gang på et bryllup, knakk han framtennene rett av.
Etter det var han så skamfull-
- at han snek seg ut når det kom fremmede.
Regn fra himmelen.
Hva sier du, Blanche? Vil du begrave stridsøksen og skåle?
Nei. Nei, takk.
- Hvorfor ikke det? - Hva gjør du her?
Vent litt. Jeg skal vise deg noe.
Her er noe jeg alltid tar fram til spesielle anledninger.
Silkepyjamasen min fra bryllupsnatten.
Når de ringer meg og sier: "Du har fått en sønn", -
- skal jeg rive den I stykker og vifte som med et flagg!
Vi fortjener å få feire litt begge to.
Du med oljemillionæren og jeg som skal ha en baby.
Når jeg tenker på hvor fantastisk det skal bli å få litt privatliv igjen-
-kunne jeg gråte av glede.
Så millionæren kommer ikke til å gripe inn I privatlivet?
Det blir ikke noe sånt som du tenker på.
Han er en herre og respekterer meg.
Han vil ha selskapet mitt.
Stor rikdom kan gjøre folk ensomme.
En kultivert kvinne, av klasse og intelligens-
- kan berike en manns liv noe umåtelig. Jeg kan tilby det.
Og tiden visker det ikke ut.
Fysisk skjønnhet forsvinner, en forbigående besittelse.
Men sjelelig skjønnhet, mental rikdom, hjertets ømhet...
Jeg har alt det... forsvinner ikke, men vokser, og tiltar med årene.
Rart at jeg kalles utblottet, når jeg bærer alle disse skattene I hjertet.
Jeg anser meg for å være en svært rik kvinne.
Men jeg har vært dum, kastet mine perler for...
Svin, hva?
Ja. Svin.
Og det gjelder Mr. Mitchell også. Han var her I kveld.
Han var iført arbeidsklær og gjentok krenkende ondskapsfullheter fra deg.
Han fikk reisepass.
Men så kom han tilbake. Med roser for å be meg om unnskyldning.
Han bønnfalt meg om tilgivelse.
Men visse ting kan ikke tilgis.
Overlagt ondskap kan ikke tilgis!
Det er det eneste utilgivelige, etter min mening-
- og det eneste jeg aldri har gjort meg skyldig i.
Så jeg sa til ham: "Tusen takk.
Det var dumt å tro at vi kunne tilpasse oss til hverandre.
Våre livsstiler er for forskjellige, våre bakgrunner uforenelige.
Så farvel, min venn, la oss ikke bære nag."
Var dette før eller etter du hadde fått telegrammet?
Telegram? Hvilket telegram?
Telegrammet var faktisk...
Det eksisterte faktisk ikke I det hele tatt.
Og det er ingen millionær.
Og Mitch kom ikke med roser, fordi jeg vet hvor han er.
Ddet er ikke noe annet enn innbilling, løgner, falskhet og triks.
Se på deg selv.
Ta en god titt på deg selv, I utslitte karnevalseffekter.
Kjøpt for 50 cent av noen fillesamler med en sprø krone på.
Hva slags dronning tror du at du er?
Du vet at jeg har vært etter deg fra begynnelsen-
- og ikke en gang har denne gutten latt seg lure.
Komme her og dusje stedet med pudder og parfyme-
-og papirlykter over lyspæra.
Late som om dette er Egypt og du er dronningen av Saba på tronen-
-mens du drikker brennevinet mitt.
Hører du meg?
Blomster.
Nei.
Ikke nå.
- Sentralen. - Hva med rikstelefonen?
Glem det. Gi meg Western Union.
Western Union? Hør her. Motta denne beskjeden:
"Desperate, desperate omstendigheter.
Fanget I en felle. Hjelp meg. Fanget I en felle."
Hallo? Sentralen. Jeg kan gi deg Western Union nå.
Western Union.
Hallo? Western Union.
Dette er Western Union.
Hallo.
- Du lot røret ligge av. - Dette er Western Union.
La meg...
La meg komme forbi.
Vil du gå forbi meg? Sett I gang.
Gå dit bort.
Du har en masse plass å gå på nå.
Jeg må komme meg ut. På en eller annen måte.
Tror du jeg vil hindre deg?
Kanskje det skulle vært artig.
Gå tilbake. Ikke et skritt nærmere, eller jeg...
- Du hva? - Noe forferdelig vil skje. Det vil!
Hva holder du på med nå?
Jeg advarer deg. Jeg er I fare!
Hva gjorde du det for?
Så jeg kan vri den knuste delen om I ansiktet på deg.
- Jeg kan tenke meg at du vil det. - Jeg vil. Om du...
Du vil spille tøff, hva?
Ålreit, da gjør vi det sånn.
Tiger, tiger. Slipp den flaska. Slipp den!
Har du sett, mann!
Prøv på engelsk, Bartesam.
- Jeg forbanner din råtne flaks. - Vet du hva flaks er?
Flaks er å tro du har flaks, det er alt.
Salerno. Jeg trodde jeg hadde flaks fire ganger av fem-
- med umulige kort, men jeg vant.
Det er en regel. For å lede I dette rotteracet må du tro du har flaks.
- Din... Din... Skrytepave! - Hva er det med deg?
Jeg har sagt at menn var harde og følelsesløse, men dette slår alt.
- Sitte der og være svinaktige. - Hva er det med henne?
Kom igjen, gi.
- Blanche? - Bader.
Hvordan er det med babyen?
Sover som en liten engel. Jeg tok med noen druer.
- Hvordan er det med henne? - Hun spiser ikke.
Jeg sa at hun skulle få hvile ut på landet.
Hun rører rundt om et cruise med en gammel kavaler, Shep Huntleigh.
Stella?
- Ja? - Om noen ringer mens jeg bader, -
- ta nummeret, så ringer jeg tilbake.
- Ja, Blanche. - Å, og Stella!
Den gule silkedrakten, boucléen, se om den er ødelagt.
Ellers tar jeg den. Og på oppslaget den sølv-og turkise havhestnålen.
Du finner den I den hjerteformede esken.
Stella, kan du finne noen kunstige fioler deg også.
Jeg fester dem sammen med havhesten på jakkeslaget.
Jeg vet ikke om jeg har handlett rett.
Hva skulle du ellers ha gjort?
Jeg kunne ikke tro på historien hennes og fortsatt leve med Stanley.
Ikke tro på det. Du må fortsette livet, baby.
Det må vi alle, uansett hva som skjer.
- Stella? - Ja, Blanche?
- Er kysten klar? - Ja, vennen.
Dra for gardinene før jeg kommer.
Si hvor godt hun ser ut.
De er for, vennen.
Jeg vasket håret.
- Gjorde du? - Jeg tror ikke jeg fikk ut sjampoen.
- Så vakkert hår. - Det er problemet.
- Har noen ringt? - Hvem da?
- Shep Huntleigh. - Nei, vennen, ikke enda.
- Merkelig. - Kom igjen, Mitch.
Mitch?
Hva har skjedd her?
Jeg vil vite hva som har skjedd her!
- Hysj, snille Blanche. - Vennen...
Hvorfor ser dere sånn på meg?
Er det noe galt med meg?
Du ser fantastisk ut, Blanche. Gjør hun ikke?
- Du skal visst ut og reise. - Ja.
Ja. Blanche skal på ferie.
Jeg er grønn av misunnelse.
Kan dere hjelpe meg å kle på meg.
- Er det denne du vil ha? - Ja, den duger.
Jeg er spent på å komme ut. Dette stedet er en felle.
- For en pen lavendelfarget jakke. - Den er lilla.
Dere tar feil begge to. Den er Della Robbia -blå.
Er disse druene skylte?
- Skylte, sa jeg. Er de skylte? - Fra det franske markedet.
Det innebærer ikke at de er skylte.
Domkirkeklokkene. De er det eneste... rene I kvarteret.
Jeg går nå. Jeg er ferdig.
- Hun går ut til spillerne. - Vent, Blanche!
Må vi gå denne veien?
Vent her til de er ferdige.
Ja, vennen, sitt ned.
Si de skal vente der ute.
Kan dere vente et øyeblikk? De kommer straks.
Noen spør etter Blanche.
Det er til meg, da.
Er det herren jeg venter fra Dallas?
Ja.
Jeg tror nok det, vennen.
Jeg er ikke riktig klar.
Be ham vente utenfor.
Er alt pakket?
Stanley.
Hun kommer snart.
- De venter utenfor. - De?
Hvem er de?
En dame følger med.
Hvem kan det være?
Hvordan er hun kledd?
Bare et enkelt antrekk.
Hun er muligens...?
Skal vi gå nå, Blanche?
- Må vi gå gjennom det rommet? - Jeg følger med.
- Hvordan ser jeg ut? - Yndig.
Yndig.
Bare bli sittende. Jeg går bare gjennom.
Du...
...er ikke herren...
...jeg forventet meg.
Denne mannen er ikke Shep Huntleigh!
Glemte du noe, Blanche?
Ja. Ja, jeg glemte noe.
Hva skal de gjøre med henne?
Ikke la dem skade henne.
- Hva skal de gjøre med henne? - Vennen...
Hallo, Blanche.
Hun sa hun hadde glemt noe.
Det er I orden.
Vel, hva glemte du, Blanche?
- Det spiller ingen rolle. - Vi sender det med kofferten.
Jeg kjenner deg ikke.
- Jag vil være I fred! - Nå, Blanche...
Du har ikke glemt noe annet enn talkumrester og gammel parfyme.
Med mindre det er papirlykten du vil ha med deg. Vil du ha den?
Du har gjort henne slik.
- Kom igjen, hold opp. - Gi deg!
Han gjorde henne slik, jeg vet det...
Han må være sprø.
Hva ser du på?
Jeg har aldri rørt henne.
Disse neglene må klippes. Trøye, doktor?
Bare om nødvendig.
Miss DuBois.
Snille...
Det er ikke nødvendig.
Be henne... slippe meg.
Ja. Slipp henne.
Hvem du måtte være...
Jeg har alltid satset på fremmedes godhet.
- Blanche. - Kom igjen, kjære.
Ikke rør meg. Rør meg aldri igjen.
Stella!
Kom igjen, Stella.
Nei, det gjør jeg ikke. Ikke en gang til. lkke denne gangen.
Jeg reiser aldri tilbake. Aldri.
Hei, Stella!
[Norwegian]